Anterior în "Ghost Whisperer"
Hai să facem un copil.
Doamne, te iubesc !
Poţi concepe un copil dar corpul tău nu poate să ţină sarcina.
Trebuie să înţelegi. Te plimbi între două lumi: a morţii şi a vieţii,
şi câteodată te întorci de la unul cu atingerea altuia.
Atingerea ?
A morţii.
Ai grijă.
S-ar putea să te refuze.
Ce anume ?
Ceea ce atingi.
Şi care e recomandarea ?
Este pentru hormoni.
Serveşte embrionului să se ataşeze.
În principiu îl face să se simtă mai aproape de casă
Şi asta e ceea ce avem nevoie ?
Da.
Deci vom putea fi capabili să avem un copil ?
Chiar aşa ?
Nu pot crede că tu lucrezi Wall Street.
Nici eu.
Ţi-am spus eu asta.
Nu. Mi-ai spus că urăşte costumele.
Ţi-am spus că urăşte să fie costumat.
Un costum care e pe el poate să ajungă doar la biroul din colţ.
- Ce pot să-ţi mai spun ? - Eu pot spune
că sunt măgulit să cunosc în sfârşit pe legendarul Jim Clancy.
A auzit multe despre tine.
Poţi auzi multe despre oricine
care munceşte 80 de ore pe săptămână.
Ascultă, Jim, nu simţi nelinişte,
tensiune, că deschizi o altă pagină a jurnalului în momentul când te trezeşti ?
Nu prea.
Când privesc înapoi şi mă gândesc la anunţul căsătoriei voastre pe care o să-l faceţi voi duminică
asta mă face să fiu foarte fericit.
Şi pe mine.
Şi cu mine, trei.
Un milion ridicat la pătrat.
Mami ! Cât mai durează ?
Doar cât să mai fac câteva lucruri şi apoi plecăm la casa de la lac.
Dar ştii ceva ?
Jim şi cu Melinda vor sta cu noi până la nuntă.
Şi să vedeţi voi ce rochie va avea Nathalie.
Va arăta ca o prinţesă.
Ca o balerină.
O frumoasă balerină.
Eşti sigură că te descurci singură cu toate ?
Tacâmurile, mobila ?
Deoarece aprovizionarea evenimentelor este oarecum neobişnuită pentru noi,
şi chiar am vrea să o facem corect.
Vă rog.
Îmi place totul.
Nu-mi fac griji pentru nimic.
Atunci de ce nu ne laşi pe noi să ne ocupăm de restul ?
Da, du-te şi ia pentru Nathalie o îngheţată de iaurt, iar când te întorci,
Noi vom împacheta până atunci şi vom fi gata de plecare.
V-am mai povestit despre acest individ ?
Mulţumesc, iubitule.
Te iubesc.
Şi noi.
A plecat.
Bine. Unde e ?
E chiar aici.
El a primit o căptuşeală de satin nouă şi i s-a prins din nou broderia.
Mulţumesc. E perfect. Ce credeţi ? O să-i placă colierul ?
O să-l adore.
Eu una îl doresc.
Pot să-l iau eu ?
Ne mai vedem puţin mai târziu.
Bine.
Iată, aici. Lasă-mă pe mine să le duc.
L-ai luat ?
La revedere.
Bine.
Bine, ne vedem mai târziu. Mulţumesc.
Bine. Ai pus bagajele în maşină,
maşina e pregătită,
ai luat totul: încălţări, rochii...
medicamentaţiile ?
Desigur.
Am vorbit cu doctorul Chen, noi am aranjat totul pentru sâmbătă.
Bine.
Micuţule ! Te vom concepe
în cea mai frumoasă cabană din toate pădurile.
Trebuie să te obişnuieşti cu asta.
Vezi tu, când vei fi însărcinată, oamenii vor începe să vorbească cu stomacul tău.
Ştii ceva domnule Clancy ?
- Ce ? - Tu mă faci să fiu foarte fericită.
De data asta va funcţiona.
Ce e asta ?
Dumnezeule ! E o fantomă aşa de înspăimântătoare.
Încă o dată, mami !
Mai târziu puiule.
Încă mai avem camere de deschis,
Musafirii sunt pe drum. Bunica va fi aici foarte curând.
Ţi-am adus pătura ta.
Şi ştii ceva ?
Ce ?
Mami obişnuia să doarmă în acest pat în fiecare vară când eram o fetiţă mică.
Au ajuns cu toţii. Să mergem.
Mami, vreau să mă joc aici sus.
Te rog. Te rog. Te rog.
Bine. Bine. Bine.
Cinci minute.
Dar ai grijă puiule.
Bine.
Cum ai făcut asta ?
Eşti magic ?
Bine.
Dar nu mai vorbi aşa de repede.
E greu să te înţeleg.
- Le-ai luat. - Da, iubito.
Lăsaţi-mă să vă ajut cu bagajele.
Bine.
Unde e Nat ?
E în vechea mea cameră şi se joacă.
Vechea cameră de joacă ?
Da. Nu-ţi face griji. E în siguranţă.
Bine. Cabana a fost încuiată de vreo câteva luni de zile.
Poate fi rustic pentru tine, dar eu cred că e puţin cam şubredă.
Nu cred că ar trebui să fim aici.
Asta este camera lui Hunter.
Unde ai plecat ?
E cumva pentru mine ?
Ce să fac cu asta ?
Stai puţin. E cumva vreun joc ?
Nathalie !
Hei, iubito, ai spus că Nathalie e în camera ta veche ?
Da. Nu este acolo ?
Nu. Nu. Am verificat toate dormitoarele,
dar sunt atât de multe scări, şi aceste uşi...
Nat ?
Nathalie ?
Hei, Trish, voi verifica în jurul peluzei
Golfuleţul, te rog.
Bine.
Nat !
Nathalie ?
Nat ?
Nat, iubito ?
Nathalie ?
Nathalie, ieşi de unde te-ai ascuns !
Nat, unde eşti ?
Cum se face că vrei să vorbim în şoaptă ?
- Hei, ascultă. - Nu vrei ca să ne audă cineva ?
- E Nathalie. - De ce vrei ca nimeni să ştie că eşti aici ?
Iubito...
Nu m-ai auzit când te strigam ?
Ar trebui să vorbim în şoaptă.
Nathalie, cu cine vorbeşti ?
Vino iubito.
Nu e nimeni aici, să mergem.
O sperii pe mami.
Mami, era totuşi cineva acolo !
I-ai speriat şi au plecat.
M-au rugat să caut ceva.
Iat-o.
Ce mai faci puştoaico.
Nathalie, cum ai făcut rost de aia ?
Ei au vrut ca mami să o aibă.
Cine a vrut, iubito. De cine vorbeşti. Astea sunt de la mine.
Asta ar fi trebuit să fie o surpriză.
Deci, iată surpriza.
Bine, poţi să-l deschizi.
Mulţumesc iubitule.
Bine.
Nathalie !
Nathalie, ce ai făcut ?
Nu eu am făcut asta !
- Nathalie... - Linişteşte-te, Tricia.
El ne-a aşteptat !
Cine ne-a aşteptat ?
El a spus că nu vrea ca niciodată să plecăm.
Ne poţi vedea ?
Ghost Whisperer Sezonul 04 Episodul 06 "Prieteni imaginari şi inamici "
E culesul boabelor dimineaţă, calea spre poteca de călărie, prânzul,
iar la ora 4, cocktail cu crochete...
Sportul campionilor.
Iar mâine seară, cina pentru pregătirea nunţii.
E foarte drăguţ că ei au organizat totul.
Cum era ?
Tatăl lui Nathalie ?
Nu era chiar ca Hunter.
Ştii tu, oarecum cu o tonalitate mai joasă dar totuşi prietenos.
Erau împreună din colegiu.
Deci ei au petrecut ceva timp aici.
Probabil...
De ce ?
Poate că-i este greu lui să meargă mai departe.
Înainte de chestia cu furnicile, am auzit-o pe Nathalie vorbind cu cineva...
Corect, cu un prieten imaginar, nu ?
Da, prietenul îi răspundea în şoaptă.
Nu.
Ştii doar, copii mici pot vedea spirite.
Ea este încă suficient de mică.
Iar tu crezi că e primul soţ al Triciei ?
El a murit, iar ea aproape că s-a recăsătorit.
Tu cum te-ai simţi ?
Probabil aproape la fel de nebun ca o mulţime de furnici roşii.
Hei, Melinda.
Fă cunoştinţă cu un alt invitat.
El e Christopher Murray, un prieten vechi al lui Hunter.
- Bună, îmi pare bine să te cunosc. - Şi mie îmi pare bine.
Şi o cunoşti pe mama mea, desigur, Margaret.
Da, ei bine, ştii tu, ea m-a salvat pe mine într-una din plimbările sale de dimineaţă.
Nu e chiar aşa de uşor să găseşti acest loc.
Evident că suntem bucuroşi că tu ai făcut-o.
Haideţi să vă cazaţi.
Sigur.
Da, asta, ceva pentru însurăţei.
Nu e drăguţ ?
Christopher şi Hunter se cunosc încă de când aveau 15 ani.
Acum ei au de gând să deschidă împreună un restaurant.
E un loc unde am investit în Dallas despre care ţi-am spus.
Da.
Sunt sigur că e greu să păstrezi totul în regulă cu acest mogul.
Acum o secundă lucram la cluburile de golf a oamenilor bogaţi
iar secunda următoare, el este individul bogat.
Stai puţin.
Tu eşti cel care a venit cu ideea restaurantului de prima dată, nu eu.
Deschiderea unuia a fost ideea mea, dar tot restul a fost al tău.
Conceptul, numele.
Cum se numeşte ?
Axiom steakhouse (Axiomă Casa antricotului).
Pentru a înţelege ce vrea să însemne trebuie să-l întrebaţi pe geniu.
Haide, nu-mi pot lăuda vechiul meu prieten ?
Nu, nu, continuă cu laudele.
Nici o problemă. Numai că trebuie să păstrezi şi ceva pentru toast.
Hai să-ţi găsim camera ta, nu ?
Ne vedem mai târziu, iubito.
Pa, Melinda.
Cât mă bucur că unul din prietenii lui a luat iniţiativa.
Hunter nu prea ţine legătura cu familia sa, iar cei mai mulţi dintre prietenii lui
sunt de la servici.
El nu admite asta,
dar cred că îşi ţine lista atât de scurtă pentru că nu vrea să se vorbească despre el.
Unde se duce ?
Mi-am luat ochii de pe ea numai pentru un minut...
nu prea mai e ea, mergând aşa la întâmplare.
Ştii ce, dacă vrei mă pot duce eu să o supraveghez,
pentru că oricum aveam de gând să alerg.
Vrei să faci asta ?
Mulţumesc.
Nathalie ?
E destul de jos aici, nu ?
Ştii ce, ei au avut un râu exact la fel cum am avut şi eu acolo unde am crescut.
Prietenul tău te-a adus aici ?
E-n regulă dacă a făcut asta.
Ştiu că cei mai mulţi adulţi nu cred în prieteni imaginari, dar eu cred.
E aici cu tine acum ?
Lui nu-i place să fie lume prin jur pentru că e bolnav.
Bine, asta e ceva mai dificil.
Ştii, mama ta mi-a spus că tatăl tău a fost foarte bolnav,
nu crezi că de aceea este atât de timid...
Nu vreau să vorbesc despre asta de acum înainte.
Bine, îmi pare rău.
Te deranjează dacă voi vorbi şi eu cu el ?
Nu !
Nu vreau ca nici tu şi nici altcineva să o facă.
De ce nu ?
Pentru că este bolnav.
E foarte bolnav.
Mami, mami !
Bună, prinţeso !
Trebuie să mergi cu mine.
El vrea să vezi ceva.
Cine, prietenul tău ?
Ştii ce, iubito, nu mă pot juca chiar acum.
Cina de repetiţie e pe cale de a începe.
Mami, el spune că e important.
El spune că trebuie să vii chiar acum.
Te rog, te rog, te rog ?
Bine, dar ascultă, trebuie să fie scurt.
- Scurt, scurt. - Haide, să mergem.
Bine !
El vrea să-l urmăm !
Nat...
Bine, ce vrei să-mi arăţi ?
Tu ai făcut asta ?
Asta înseamnă că el vrea ca tu să te uiţi în interior.
Ăsta e jocul.
Corect, jocul.
Bine.
Mami !
Cine a pus spărgătorul de gheaţă în sertarul de lenjerie ?
Tu ai pus asta aici ?
Nu !
Nu ştiu de ce ţi-a făcut el asta.
Nathalie, ştii ce ?
Opreşte-te.
Opreşte chestia cu prietenul imaginar.
Fără alte jocuri, nu de felul acesta.
Iubito...
Eu te iubesc.
Te iubesc atât de mult, şi nimic nu va schimba asta.
Dar mă voi căsători mâine.
Indiferent ce ar fi.
Înţelegi ?
Nathalie ?
Pot intra ?
Am auzit ce a păţit mama ta.
Trebuie să fi fost înspăimântător.
Nu ştiu de ce el e atât de rău cu ea.
Ce desenezi ?
Suntem eu şi cu mama, prinzând fluturi.
E drăguţ.
Cine e celălalt ?
Ăsta e Owen.
Owen ?
E prietenul tău ?
El e un băieţel.
Are proteze ?
De aceea ai spus că este bolnav ?
De ce e atât de trist ?
Pentru că a spus că se va întâmpla ceva foarte rău.
Nu vreau să par proastă, dar nu înţeleg de ce mă întrebi pe mine.
De ce l-aş cunoaşte pe băiat ?
El nici măcar nu este real.
Uneori copiii îşi modelează prietenii imaginari după oameni reali cu care ei s-au întâlnit.
Aşa că Nat s-a întâlnit vreodată cu cineva care avea proteze ?
S-ar fi putut întâmpla cu ceva timp în urmă.
Poate la spital când Jeremy era bolnav ?
Nu am văzut-o pe Nat cu nici un băiat nici la spital, nici în altă parte.
Dar trebuie să spun că sunt foarte mândră de tine, iubito.
Dumnezeule...
uite cât de creativă eşti...
Owen e real.
Desigur.
În mintea ta, desigur.
Mami, nu l-am inventat.
Atunci, hai să ne uităm la aceste tablouri.
Cineva a decis să-i dea un tricou roşu şi pantaloni albaştri...
Dar nu am desenat asta.
Eu doar asta am desenat.
Stai, asta e cu markerul.
Acestea sunt cu creioane colorate.
Noi nu avem aici creioane colorate.
Recunosc aceste desene.
Tu nu ?
De ce aş face asta, mamă ?
Tu le-ai desenat.
Era un joc pe care-l jucai în acea vară.
Un mic joc foarte ciudat.
Cu aceste desene ?
Cu prietenul tău inventat.
Prietenul meu inventat ?
Care era jocul ?
Era un fel de joc cu cuvinte, amestecat cu căutarea de comori.
Ascundeai obiecte în jur, iar ei cumva scriau cuvintele.
Stai, stai, eu... eu parcă îmi amintesc asta,
dar e un joc pe care tu mi l-ai arătat, mamă.
Tu mi-ai arătat cum să-l joc.
Tu ai luat prima literă a fiecărui obiect ascuns şi ai unit, corect ?
Nu, iubito, îmi amintesc clar.
Obişnuiam să cred, Tricia mea muncea destul de mult ca să mă facă să cred...
Owen a făcut asta !
El a dat indicii.
El încă o face.
Bine, Nat. Iubito, uite...
Ştii ceva Tricia, de ce vrei ca noi două să mergem puţin să ne plimbăm ?
Să presupun că trebuie să cred asta ca să putem uita într-un mod convenabil ?
Că obişnuiam să văd fantome, inclusiv fantoma unui băiat cu care obişnuiam să mă joc ?
Toţi copii cred în astfel de lucruri nu însă şi în momentul în care ei devin adulţi.
Amintirile se estompează,
iar oamenii nu mai au loc pentru ele. Nemaiavând motive şi nici logică.
Dar tu ai.
Ei bine, eu nu am alternativă.
Bine.
Să spunem că Owen e real.
Ce urmează ?
Trebuie să aflăm ce vrea de la tine.
Altceva în afara faptului că îmi distruge nunta ?
Suntem bine într-un fel sau în altul... cel puţin el vrea să vorbească cu tine.
Acum trebuie să-l facem să oprească vânătoarea, şi de aceea te-am adus aici.
Aici ?
E vocea sa în bolboroseala pârâului ?
Foloseşte cumva vreun telefon de copac ?
Şi eu îmi amintesc de ziua în care m-am căsătorit.
Eram şi eu pe muchie de cuţit.
Îmi pare rău, nu vreau să par lipsită de respect.
Sunt stresată...
El e aici.
Unde ?
E puţin timid, aşa că nu prea îi place să stea într-un loc mult timp...
Owen. Bună.
Eu sunt Melinda.
Uite, am venit aici să-ţi spun că Tricia,
nu se mai distrează la jocurile tale...
Nici nu trebuie.
Vorbeşti cu el acum ?
Orice ai vrea ca să ştie ea, spune-i.
Nu.
Bine, nu înţelegi.
Ea nu are timp să se joace cu tine pentru că azi se căsătoreşte.
Uite, de vreme ce voi doi puteţi vorbi împreună,
de ce nu poate să se joace cu tine ?
Nu !
Ce a fost asta ?
Ea trebuie să se joace.
Spune-i că dacă nu va face asta, îi va părea rău.
Spune-i !
El spune că trebuie să te joci.
Tu eşti singura care trebuie.
Ştii ce ?
Ştiu că încerci să ajuţi, dar eu dar eu trebuie să cobor pe coridor în 6 ore, şi,
asta e, e prea mult pentru mine.
Ne vedem la cabană.
Trish, iubito, toată lumea s-a întrunit afară acum înaintea ceremoniei.
Încă ai rămas cu gândul la acele desene ?
Dacă aş putea să mă gândesc, aş termina deja.
Spune-le că vin în 10 minute.
Mai bine 20.
Mamă, serios, dacă nu opreşti...
Bine.
Hai să jucăm.
De ce anume mă sperii ?
Ceva noroc ?
Cu siguranţă m-ar ajuta dacă aş şti numele de familie.
Încearcă referinţe încrucişate, numele cabanei sau numele străzii...
Da, îmi pare rău.
Normal că ai făcut-o deja.
E doar un prieten vechi de-al Triciei.
Sunt puţin îngrijorat pentru ea.
Tu şi cu mine.
Dacă nu ne putem ocupa de această fantomă repede...
Ştiu, n-o spune.
Aţi văzut-o cumva pe Trish ?
Ea ar fi trebuit să fie aici să facem fotografii.
E sus obsedată de desenele ei.
Plec, să o aduc pe Trish.
Bob.
Cine e Bob ?
Ce sunt astea, mere ?
Vrei ca eu să apuc merele cu gura ?
Bravo ţie.
Ei bine, ea nu este în camera sa.
Sunt sigur că va veni imediat aici, doar că...
Ei bine, vă putem ajuta.
Stai. Uite-te la mine.
Dă-i jos ! Dă-i jos !
Sunt jos, sunt jos.
Iubito, sunt jos. Ascultă-mă, hei. I-am dat jos, bine ?
Ăsta e ultimul. E ultimul, jur.
De ce face asta ?
Vreau să se încheie asta !
Trebuie să fie un mesaj.
Trebuie să-l descifrăm...
Nu, noi nu trebuie, bine ? Te rog, renunţă.
Nu vezi că a suferit destul ?
Uite, ştiu că voi vreţi să ajutaţi,
iar voi sunteţi prieteni vechi şi apreciem asta.
Dar ultimul lucru despre care Trish ar trebui să audă e despre fantome. Bine ?
Aşa că vă rog.
E bine.
Să fim realişti, cu toţii avem acelaşi lucru în minte, chiar şi Nat.
Şi sunt sigur că îi lipseşte Jeremy mult, dacă l-aş fi cunoscut, dar nu, aşa că...
Am reţinut, bine ?
Ai grijă de logodnica ta.
Jocul conduce către ceva, anumite răspunsuri.
E ceva ce el vrea ca ea să cunoască.
Nathalie a spus că ia prima literă din fiece cuvânt, corect ?
Corect, până acum avem furnici, cuţit de spart gheaţa, şi lipitori.
A-i-l. Ail ?
Ce vrea să însemne ?
Ailment (boală)?
Nathalie a spus că Owen e bolnav, corect ?
Aşa că, poate, subiectul mesajului e boală.
Da, dar ce boală are el ca să poarte proteze ?
Poliomielită, dar numai dacă a murit cu foarte mult timp în urmă.
Ei bine, cabana a fost în posesia familiei Triciei de generaţii întregi.
Mai e şi hemiplegia.
Distrofie musculară...
Stai.
Asta e tot ceea ce îmi trebuie pentru ai afla numele.
Poftim.
Fundaţia Owen Grace pentru cei cu distrofii musculare.
Intră pe Declaraţia de activitate.
"fondat în 1981 de către familia Grace
în onoarea fiului lor, Owen, care a murit...
dar el nu a murit de această boală.
El s-a înecat în Morton Creek.
Care e chiar aici, aproape pe această proprietate.
Şi unde Nathalie s-a înecat.
Şi probabil şi Tricia.
Stai, nu cumva crezi că are de-a face cu moartea sa ?
Owen ?
Owen.
Trebuie să vorbim.
Uite, ştiu ce s-a întâmplat.
Ştiu că te-ai înecat aici.
Te pot ajuta, dar trebuie să discuţi cu mine.
Trish a încetat să se mai joace cu tine.
Nu poate face asta.
Încă nu s-a încheiat.
Oamenii nu vor să joace anumite jocuri care îi rănesc.
Să o rănesc pe Tricia ?
Eu încerc să o ajut.
Cu furnici, spărgătorul de gheaţă şi lipitorile ?
Ea urăşte aceste chestii !
Exact.
Dar astea sunt indicii !
Ce înseamnă asta ?
Care e indiciul ?
Nu, nu îţi voi spune ţie.
E jocul nostru, trebuie să se descurce singură.
Nu cu ajutorul tău.
Bine...
Owen, şi dacă o conving să continue jocul ?
Atunci îmi vei spune ce s-a întâmplat ?
Asta e oferta mea cea mai avantajoasă.
Tu trebuie să-mi spui ce s-a întâmplat aici.
Aici am întâlnit-o prima dată pe ea.
Stai puţin !
Dar ei nu vroiau să se oprească.
Revin. Aşteaptă-mă aici.
Tricia a revenit cu o bucată de funie.
Aici. Acum poţi traversa.
Cu grijă !
Noi am mers la casa lor şi ne-am jucat până s-a înserat.
În ziua următoare m-am întors pentru a o vedea.
Numai că ea nu mai era acolo...
Dar ei erau.
Trish ?
Tricia !
Tricia nu a mai venit.
Am crezut că ea deja e pe partea cealaltă.
Iar eu chiar vroiam să mă joc.
Deci ăsta e motivul pentru care eşti încă aici ?
Pentru că o condamni pentru ce s-a întâmplat ?
Nu.
Tocmai ţi-am spus, ea nici măcar nu era acolo.
Am vrut să o văd, aşa că am aşteptat.
Asta e tot.
Iar tu ai aşteptat aici atâta timp ?
Am ştiut că ea va reveni...
Numai că nu ştiam că ea are probleme.
Ce fel de probleme ?
E un secret al oamenilor mari.
Ea a vrut ca nimeni altcineva să-l cunoască.
I-am dat indicii.
Ei bine, orice i-ai dat, nu e suficient.
Ba da, este.
Numai că a ratat câteva.
Spune-i lui Trish să continue jocul.
Nu sugerez că trebuie să mai căutăm indicii,
dar dacă ai putea să te uiţi la ceea ce avem deja...
Nu.
Tricia, înţeleg.
Nu, nu prea cred, Melinda.
Asta e ziua nunţii mele.
Iată ce am găsit acum câteva minute în urmă în patul meu matrimonial.
E o frânghie.
La fel ca cea cu care l-ai ajutat să treacă pârâul.
Frânghie, asta e un "r" (rope), corect ?
Bine, şi mai avem a-i-l.
Ce e asta, rail (gard, şină)?
Sau liar (mincinos).
Sau asta ar descrie fantoma pentru ceea ce mi-a făcut ca să cred că aşa se va termina.
El spune că tu ai toate indiciile necesare,
şi că tu încă nu ţi-ai dat seama.
Ce vrea să însemne asta ?
Că suntem aproape.
Hai să terminăm cu asta, bine ?
Odată pentru totdeauna.
Da, am văzut acestea acolo înainte.
A cui aparţin ?
A scris "bob" în oglindă.
Eu... stai...
bob ar putea însemna...
prescurtarea de la Robert. Rgl.
Nathalie a spus că Owen a condus-o aici.
Poate că am omis ceva.
Nu dacă e vorba de boxerii lui Hunter.
Sau asta.
Un cadou pentru miri de la vechiul tău prieten Chris.
Ce e asta ?
Sunt Hunter şi Christopher de acum 12 ani.
Trish, pot să...
Robert Langowski.
Stai.
Rgl ?
Bob ?
Mincinosul...
E vorba de Hunter.
Ce o reţine ?
Aici trebuie să fie o grămadă de cecuri pe care le-am făcut către Christopher,
mai multe decât noi am fost de acord.
Dumnezeule, ce înseamnă toate astea ?
Orice ar fi, cred că Owen vrea să te protejeze.
De Hunter ?
De Robert Langowski.
Restaurantul din Dallas, Axiom Steakhouse ?
Nici măcar nu există.
Christopher îl şantajează.
Îl ameninţă...
Modul în care el a ascuns cadoul, minciunile...
Da, dar cred că e mai mult de atât.
Tocmai am vorbit cu unul din prietenii mei de la poliţie.
Nimeni sub numele de Hunter Clayton sau Robert Langowski nu a urmat Harvardul.
Îmi pare rău, Trish.
Irlanda, desigur.
Tricia întotdeauna şi-a dorit să meargă acolo, deci pentru luna noastră de miere...
Robert Langowski !
Iubito, haide.
- Am găsit o poză a ta şi a lui Christopher. - Vă rugăm să ne scuzaţi.
- Iubito, ce faci ? - Nu mă atinge !
- Tu nu trebuia să fii acum aici. - Totul...
nimic nu a fost real.
Îţi pot explica...
Tricia... iubito.
Tricia, dragă, ce s-a întâmplat ?
Owen ?
Ai reuşit.
Tricia ştie adevărul.
Jocul a luat sfârşit.
Ai salvat-o de căsnicia cu Hunter.
Nu asta... nu asta ţi-ai dorit ?
Owen ?
Poate că el a trecut dincolo.
Nu prea cred.
Toată lumea a plecat ?
Oamenii au plecat de acolo ca şi cum locul acela ar fi luat foc.
Trish şi mama sa împachetează deseară pentru a veni în oraş.
Poate mergem să îi vizităm în weekend.
Lămureşte-mă puţin.
Acum fantomele tale sunt atotştiutoare ?
Adică, cum putea şti Owen adevărul ?
Ei bine, Hunter a fost la cabană timp de câteva zile, ştii,
aranjând lucrurile înainte de nuntă.
Probabil că Owen a auzit ceva.
Iar ei nu sunt "fantomele mele".
Îmi pare rău.
Detectivul Neely a spus ce urmează să se întâmple cu Hunter
sau Bob sau cum dracu l-ar chema ?
Nu există nici o lege pentru cei care mint apropiaţii.
Dar din punct de vedere financiar, totul e pe bază de încredere, aşa că cariera sa e terminată.
Şi căsătoria se bazează pe încredere.
Bine, încă un transport şi ar trebui să terminăm.
Vrei să vin cu tine ?
Nu.
De ce nu stai aici, ştii tu, să pui totul la punct.
Iar asta poate că ne va da puţin timp pentru noi să putem ajunge acasă devreme, corect ?
Corect.
Da, bine.
Ne vedem acolo.
Bine.
Owen ?
Unde ai fost ? Ce nu e bine ?
Am încercat să aranjez totul pentru ea.
Şi chiar ai făcut-o.
E în siguranţă acum.
Hunter a dispărut.
El e încă la cabană.
Este ? Pentru că...
Vreau să spun, că sigur va pleca curând.
Nu mai e nici un motiv pentru el să rămână acolo.
Acelaşi lucru e valabil şi pentru tine.
Cred că greşeşti.
El chiar a înnebunit.
Şi se comportă ciudat.
Se comportă ciudat în ce fel ?
Nu vreau ca nimeni altcineva să fie rănit.
Şi în mod special tu.
Melinda sună
Aţi apelat la Jim.
Dacă e o urgenţă, şansa e că, deja sunt pe...
Renunţă.
Detectiv Neely.
Hei, detectiv Neely, da, sunt Melinda.
Hei, Melinda. Ce s-a întâmplat ?
Ascultă, Hunter e încă la cabană.
Iar Jim, e şi el acolo...
E totul în regulă ?
Nu-mi răspunde la telefon.
M-am cam speriat.
Nu prea pot explica.
Putem să ne întâlnim acolo ?
Da, deja sunt pe drum.
Mulţumesc.
Alo ?
E cineva aici ?
Ce faci ?
Aştept.
Ei bine, ea nu se va mai întoarce.
Ştii ce, lasă-mă să-ţi pun o întrebare, Jim.
Crezi că fantoma a aşteptat întreaga viaţă pentru a fi cu cineva ca ea ?
Trebuie să pleci.
Întreaga sa viaţă ?
Corect, am uitat, el e doar o fantomă.
Întreaga sa viaţă.
El e mort.
Uite, haide.
- Ascultă-mă... - Gândeşte-te la asta...
Şi eu.
Corect.
Ştii, am crescut lângă un lac ca acesta, Jim.
Când eram copil, obişnuiam să stau pe capul de pod, şi priveam la familiile care veneau şi plecau.
Îmi amintesc că mi-am dorit să...
plec cu ei.
Am muncit foarte mult în viaţa mea.
Dar ştii ce ?
Niciodată nu a fost suficient.
Aşa că am spus o minciună.
Doar una mică, mică, mititică.
Doar ca să deschid uşile, ştii ?
Iar ea a crescut şi a tot crescut.
Ei bine, acum e momentul să-i pui capăt.
Bine ?
Dă-mi puşca, Hunter.
Ce, asta ?
Sunt 10 către 18, confirmă unde te afli, terminat.
Sunt pe autostrada 5 lângă Morton Creek. Posibil intrus.
Stai pe recepţie.
Unde e Jim ?
El e încă în cabană. Stai aici.
Hunter, tu poţi să-ţi reconstruieşti viaţa din nimic.
Ai făcut asta, ai reuşit o dată.
Încearcă din nou.
Ştii ce, ai dreptate.
Nimic.
Pentru că tocmai asta sunt.
Iar acea fantomă e mult mai reală decât vei fi vreodată.
Nu !
Jim !
Jim, sunt Bobby.
Încearcă să deschizi ochii dacă poţi.
Sunt aici cu Melinda.
Mă poţi auzi ?
Jim, trezeşte-te.
Jim, te rog, trezeşte-te.
- Mel. - Îmi pare rău.
Dumnezeule, îmi pare atât de rău.
Am încercat să ajung aici cât de repede am putut.
Să nu-ţi pară rău.
Nu există durere.
Nu trebuie să fii atât de curajos.
Nu sunt, iubito, sunt în stare de şoc.
Nu simt nici o durere.
Dumnezeule !
Băieţi, asta nu înseamnă că pot simţi asta.
Tipule, aşteaptă.
Îmi pare rău pentru întâlnirea noastră.
E-n regulă.
Trebuie să plecăm.
Voi avea grijă eu.
Mergi.
Nu ştiu ce aţi fi vrut aşa că am adus ciocolată caldă, ceai şi cafea.
Eşti drăguţ.
Îl pun aici.
Vreo veste ?
Trebuia să iasă din operaţie de 40 de minute.
Gordon ?
Da ?
Operaţia lui Jim a fost reuşită, el e în siguranţă şi e stabilizat.
Mulţumesc Domnului.
Dacă doreşti, te pot conduce la salonul de recuperare.
Noi vom aştepta aici.
Rana a fost mai puţin gravă decât ne-am gândit.
Glontele i-a trecut prin braţul său şi abia i-a atins coastele.
Va fi bine ?
Îl vom monitoriza în noaptea asta.
Întotdeauna există riscul unei infecţii,
şi în mod special la rănile după împuşcătură noi trebuie să ţinem ochii aţintiţi.
Avem acum cel mai bun cardiolog ce-l va supraveghea peste noapte.
Mulţumesc.
O asistentă te va chema.
Cum se simte ?
Se odihneşte.
Mă simt îngrozitor, pentru atât de multe motive.
E în regulă, nu e vina ta.
Ar fi fericit să te ştie aici.
Mulţumesc.
Şi Owen e aici.
Este ?
Poţi vorbi cu el dacă doreşti.
Eu... cred că şi el vrea asta.
Owen...
Owen, vreau să te pot vedea, aşa cum obişnuiam atunci.
Dar cumva am devenit oarbă pe măsură ce am îmbătrânit.
Am adus un străin în viaţa noastră.
Cum am putut să nu văd cine era ?
Ai văzut suficient.
El spune că ai văzut suficient.
Dar am fost complet...
Mami, mami !
Da ?
Să-l lăsăm să vorbească.
Spune-i să privească foarte atent.
Întreab-o ce vede.
El vrea să priveşti foarte atent...
şi apoi să spui ce vezi.
Nimic.
Îmi pare rău, eu doar...
îmi văd numai fetiţa.
Ce ?
Spune-i.
El spune că încă mai vezi.
Ce ? Ce să văd ?
Totul.
Totul...
Asta contează.
Vino aici.
Mulţumesc, Owen.
Nu.
Eu îţi mulţumesc.
Tu ai fost prietenul meu.
A fost el ?
Ce e cu lumina asta ?
O vezi pentru că ai făcut o treabă foarte bună.
Pun pariu că bunica e acolo.
Ea te aşteaptă.
O văd.
Pa, Nat.
Pa, Trish.
Pa, Owen.
A plecat.
Te iubesc atât de mult, dulceaţo.
Nu s-a trezit încă ?
Doar o dată, după anestezie.
Vă deranjează dacă stau aici până se trezeşte ?
Mulţumesc.
Eşti din ce în ce mai frumoasă.
Te-ai trezit.
Te iubesc.
Mel, e un lucru ce s-a întâmplat...
ce se numeşte embolism.
E un termen tehnic, iar tu nu trebuie să ştii despre el.
Lasă-mă să mă duc să-ţi aduc un doctor.
Nu, te rog, doar uită-te la mine, aici.
Te rog, uite-te la mine acum.
Uite, uite-te la mine aici.
Vreau ca tu să-ţi aminteşti de mine aşa, te rog.
Cod albastru.
Cod albastru, camera 335.
Cod albastru.
Te voi iubi mereu, Melinda.
Nu !
Întotdeauna.
Nu şi tu !
Te rog, nu şi tu !
traducerea: marvasmar sincronizare: llaurache
Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext